Születésnap után, diplomaosztó előtt, versenyek nélkül
![](https://atletika.hu/sites/default/files/styles/illusztracios_kep/public/masz/hirek/illusztracios-kepek/2020/94330861_364976297786609_3416082743740596224_n.jpg?itok=cxPBMZ3G)
Április 26-án múlt el 23 éves egyik legjobb hármasugrónőnk, Bajnok Eszter. Az ebben a versenyszámban 2015-ben felnőtt bajnoki címet nyerő kaposvári atlétanő szinte napra pontosan egy esztendeje minden eddiginél messzebbre, 13.66 méterre ugrott, az új egyéni csúcsával 34 centiméterre megközelítve a honi rekordot. Sajnos azonban erre az évre nem tudta átvinni a jó formáját, mert sérülés miatt ki kellett hagynia az egész fedettpályás idényt, most pedig hiába versenyezne, nem tud. Helyette a diplomaosztójára készül, amely a koronavírus-járvány miatt formabontó lesz idén – Amerikában, ami azért aggasztó, mert az Egyesült Államok áprilisban a világ legfertőzöttebb országává vált. Eszter viszont szerencsére jól van, és azt keresi, hogy miként tudja a legjobbat kihozni a jelenlegi helyzetből.
- Te most hol vagy?
- Jelen pillanatban még az Egyesült Államokban: Blacksburgben, Virginiában.
- Hányadéves is vagy az egyetemen?
- Most vagyok végzős. Kilenc nap múlva, május tizenötödikén diplomázom.
- És lesz diplomaosztó? Ott milyen most a vírushelyzet?
- A 2020-as osztálynak idén egy rendkívüli online interaktív diplomaosztót tartanak. Az iskola weboldalán mindannyian lehetőséget kapunk, hogy élőben nézhessük a szokásostól kissé eltérő ceremóniát. A kalap és a talár már megvan a diplomaosztóra, úgyhogy próbáljuk a körülményekhez képest a legtöbbet kihozni a helyzetből. Ahogy sajnos a hírekben is hallani lehet, itt a vírushelyzet eléggé súlyos. Szerencsére én egy kisvárosban vagyok a hegyek között, így kicsit jobban el vagyunk zárva a külvilágtól. De még így is karanténra vagyunk ítélve, eddig úgy néz ki, hogy június tizedikéig.
- És utána hazajössz? Egyáltalán: hazajöhetsz?
- Igen, ez itt a nagy kérdés... Egyelőre úgy készülök, hogy legalább néhány hétre hazamegyek valamikor a nyár folyamán, mert már hiányzik a családom és a barátok. De sajnos a „mikor” az még kérdéses. Most alig vannak repülőjáratok, és amik vannak, azokat is törlik, az árak az egekben. Nekem július közepén már itt kell lennem a mesterképzés kezdete miatt. Viszont az amerikai határ még határozatlan ideig zárva van, szóval ha haza is tudok menni, megvan a veszélye, hogy nem engednek vissza az országba. Egyelőre úgy látom, hogy biztonságosabb és egyszerűbb, ha maradok.
- Ezek szerint akkor az egyetemen is maradsz még?
- Igen, még nyertem egy kis időt, hogy maradhassak! Teljes ösztöndíjjal felvettek a Virginia Tech Business Analytics mesterszakára, ezt kezdem meg a következő félévben. Továbbá még egy egész évem van versenyezni az iskola színeiben, mivel a 2020-as fedettpályás és szabadtéri szezonban sajnos nem volt lehetőségem pályára lépni.
- És ha most lenne, milyen formában tennéd?
- Életem legjobb formájában.
- Ezt az edzéseredményekre alapozod?
- Igen, az edzéseredményekre, és főleg az érzésre. Nagyon rögös és komplex, de sikeres felkészülésen vagyok túl.
- Lesz lehetőséged a közeljövőben learatni ennek a babérjait?
- A következő versenyem 2021. január huszonkettedikén lesz...
- Ideális esetben megcéloztad volna az idei felnőtt Európa-bajnokságot?
- Igen, az egyetemi bajnokságon kívül egész végig az Eb-kijutás lebegett a szemem előtt. Edzőimmel is erre építettük a felkészülési stratégiát. De sajnos a sors közbeszólt.
- Van saját stratégiád arra, hogyan lehet ezt feldolgozni?
- A stratégiám csak annyi, hogy próbálom a legjobbat kihozni a helyzetből, és a dolgok napos oldalát nézni. Úgy fogom fel ezt az egészet, hogy a sors időt adott, hogy még jobb legyek. Most van lehetőségem az edzésen kívül másra is koncentrálni és új dolgokat kipróbálni. Van időm, hogy mentálisan komolyabban felkészüljek a következő évre. Továbbá végre arra is van időm, hogy teljesen felépüljek a sérülésemből.