Atlétika: pozitívumok és harc a túlélésért
Részletesen a MOB-MASZ olimpiai konzultációról
A sportok királynőjével kezdődött az olimpiai konzultációk őszi sorozata: elsőként a Magyar Atlétikai Szövetség vezetői számoltak be a londoni felkészülés aktualitásairól. Összességében előrebocsátható:
miközben számos pozitív változás tapasztalható a sportágban az új vezérkar színrelépése óta – a versenyzőkkel való törődés, programok beindítása, színvonalas események –, az anyagi helyzet olyannyira kétségbeejtő, hogy Dornbach Ildikó szövetségi kapitány kétszer is nyomatékosan kijelentette: „Ha ez így folytatódik, nem fogjuk túlélni!“
Pedig az esztendő eredményességére nem lehet panasz: a világbajnoki szereplés sikeresnek minősíthető, az U23-as Európa-bajnokság eredményei több mint kiválóak,
Dornbach Ildikó szerint az egyik legnagyobb előrelépés, hogy az elmúlt időben bukdácsoló, inkább kudarcokat átélő versenyzők az idei szezonban folyamatosan egyéni csúcsokat értek el. „Ez a mi léptékeinkkel mérve nagyon nagy dolog: noha ezekért nem adnak érmet, ami másoknál az egyedüli mérce, számunkra rendkívül pozitív visszajelzést jelent“ – szögezte le a szövetségi kapitány.
Dornbach jelezte, a felnőtt vb-re kizárólag azokat vitték ki, akik nem csupán szintet teljesítettek, de egészségesen és rendesen felkészülve állhattak rajthoz – ezt az elvet a londoni játékok előtt is szeretnék érvényesíteni, és Kovács Tamás sportigazgató szerint ebben a MOB is partner lesz (azaz az olimpiai szintteljesítés még nem jelenthet automatikus részvételt).
Egyedüli szívfájdalom, hogy Pars Krisztiánnak nem sikerült érmet nyernie Berlinben, de mint elhangzott, a médiával ellentétben az arannyal nem igazán számoltak komolyan, arra viszont rémálmaiban sem gondolt a kapitány, hogy Krisztián nem lesz érmes. „Az okokat tudjuk, s most dolgozunk azon, hogy a következő években végre olyan eredményeket érjen el a legnagyobb viadalokon is, amelyekre a tehetsége egyértelműen predesztinálja“ – tette hozzá Dornbach.
A kapitány ugyanakkor jelezte, gondból akad bőven. Miközben sikerült a központi összetartások irányába eltolni a felkészülést, a szövetség anyagi helyzete egyre drámaibbá válik: az edzőtáborok költségeit eddig nem tudták kifizetni (milyen jól jött volna a kormányzat által beígért, az atlétáknak jutó 6 milliós voucher...).
Mint Klenóczky Bea jelezte, az edzők fizetését ismét kénytelenek csökkenteni, noha eddig sem voltak kimagaslóan nagyok (sőt!), és a sportegészségügyi team sem tud igazán hatékonyan dolgozni. Bár a szezonnak két masszőrrel vágtak neki (legalább négy kellene a színvonalas munkához...), az egyikük már el is búcsúzott az anyagiak miatt, míg a válogatott mellett tevékenykedő két keretorvos, Illyés doktor és Téglási doktor járandóságának csupán a harmadát kapta meg eddig a központtól.
Nem elsősorban ezen múlt persze, mindazonáltal tény: az idén – döbbenetes – a 47 válogatott kerettagból 21 bajlódott közepes vagy annál súlyosabb sérüléssel, közülük 11-en műtőasztalra kerültek (így is akadt olyan, aki két térdoperációt követően tudott 4. helyen végezni az Európa-bajnokságon).
Dornbach Ildikó jelezte: atlétikában magas színvonalon csakis állandó és nívós sportegészségügyi háttérrel lehet teljesíteni, hiszen a regeneráció kiemelt fontossággal bír. Jó hír, hogy a korábbi időszakkal ellentétben a kerettagok mindegyike járt szűrővizsgálaton, ahol sikerült sok probléma forrását felderíteni.
S bár a helyzet cseppet sem rózsás, a sportág irányítói a szebb jövő reményében nagyobb projecteken is törik a fejüket: mint Gyulai Márton főtitkár megemlítette, szeretnék megvalósítani az atléták régi álmát, s felépíteni egy önálló centrumot. Újpesten erre akár lehetőség is nyílhat, a tervek szerint egy normál kültéri, 400-as pálya, továbbá egy fedett csarnok – futófolyosóval, erősítőteremmel, dobóhelyiséggel – létesülne, a IV. kerület részéről mindenesetre megvan a hajlandóság, de a megvalósításhoz természetesen állami hozzájárulás is kell.
Minderre égető szükség lenne, az atléták ugyanis jelenleg meglehetősen mostoha – hovatovább kőkorszaki – körülmények között készülnek, vagy pedig súlyos pénzekért bérelhetnek termet a Syma-csarnokban.
Ami a jövőt illeti, reménykednek abban, hogy nagyobb odafigyelés mellett egészséges keretekkel vehetnek részt a 2010-es világversenyeken, és ez az eredményességen is meglátszik majd – ennél már csak azt várják jobban, hogy a központi költségvetésből a sportág rangjához és a népegészségügyi súlyához mért, megfelelő támogatást kapjanak.Hogy sikerüljön túlélniük a jelenlegi periódust.
Forrás: mob.hu